spytte
vand
gurgle
spytte
skylle efter
håndklæde
hår
hårbørsten væk
smøre creme på
tjekke
tisse
trække ud
ud derfra
slukke lyset
hej venner
det er pips, min hamster
jeg har haft ham i halvandet år
jeg har krydret hans mad med de piller
som mor tager mod sin depression
nu ser vi hvad der sker
jeg er dødtræt af hende
hun piber bare hele dagen
og irriterer alle
far skred for flere år siden
han kunne ikke klare hendes flæberi mere
nu læsser hun det hele af på mig
sådan
det virker åbenbart
hun siger han stinker
det er løgn
jeg gør altid rent i hans bur
lise var her i går
hun sagde din mor ikke taler med dig
hun spørger dig om noget
og når du svarer lader hun som om hun har travlt eller skrider
det handler kun om hende
alt andet interesserer hende ikke
hvordan kan du holde det ud?
efter at lise var gået
prøvede jeg at tale med hende om det
hun sagde jeg ved ikke hvad du mener
det er let at få folk til at tie stille
jeg ringer efter en ambulance
nu er hun ikke så skide klog mere
Lort!
Hvordan ser det ud? Skal jeg vende om?
- Jeg er allerede kørt. - Nej.
Sikke noget møg.
- Jeg ville bare sige det. - Hvilket hospital er han på?
Her, hvor ellers? Jeg ringede til Thomas i Lille, men han opererer.
Og? Er du der?
- Hvor? - På hospitalet!
- Ja. - Og?
Så ingenting. De kan ikke sige noget endnu.
Men det ser ikke godt ud.
Jeg ser, hvad jeg kan gøre.
Sikken overraskelse! Er du her nu?
Nej. Jeg er desværre forhindret. Vi har haft en ulykke her.
- Hvilken slags ulykke? - Det fortæller jeg senere. Undskyld.
- Kan jeg hjælpe dig? - Nej, alt er i orden.
Jeg ville bare gerne se dig nu.
Tak, Djamila, så klarer vi resten selv. Godnat.
Godnat, frue. Godnat, hr. Godnat.
Måske skulle du holde lidt igen.
Hvad?
Mor, hold nu op.
- Har jeg ikke grund til at sige det? - Nej.
Hvabehar?
Nej, der er ingen grund til at sige det. Hvor vil du hen med det?
Jeg ville være glad, hvis I kunne vente med jeres mundhuggeri til bagefter.
- Ville det være muligt? - Ja.
Jeg mundhugges ikke. Jeg er bekymret.
Jeg er ked af, at jeg er så urolig.
- Undskyld. Du ved, hvad jeg mente. - Ja, mor.
Her til morgen, da jeg gik ind til Paul-
- var han allerede vågen. Han så på mig og grinede.
Så sagde han "far".
Er det ikke sødt? Hans andet ord. Thomas bliver glad for at høre det.
... for længe siden, da vi var i Kenya. Det er vel fem-seks år siden. Hvorfor?
Tog De forebyggende medicin mod malaria?
Det kan jeg ikke huske.
Vores prøver viser ikke blot en overdosis af antidepressiva-
- men også forgiftning med medicin af denne type.
Den fås kun på recept.
Ved De, om hun havde den slags derhjemme?
Ève? Ved du, om mor havde den slags medicin derhjemme?
Det ved jeg ikke.
Jeg er klar.
Men de godkender det ikke uden restriktioner...
Ja, naturligvis.
Sørg for, han kommer uskadt ud af det. Det er desværre ikke første gang...
Ja...
Jeg ved det godt. Vi taler om det, når du er her.
Hvornår?
Tror du, jeg kan undvære dig så længe?
I lige måde.
Et udvalg er et udvalg, du ved-
- og et kreditudvalg er et kreditudvalg...
Ja...
Ja. Hvis det var op til mig, ville jeg gøre det i morgen...
Ja...
Jeg elsker også dig.
Sov godt. Jeg ringer til dig.
Hold mig orienteret om det der, ikke?
Godnat...
Godnat.
Skal arbejderne betale?
Fagforeninger og ledelse står stadig langt fra hinanden i denne konflikt.
Men begge parter siger dog, at de vil fortsætte forhandlingerne.
Baggrunden for vores handlinger er, at vi har ansvaret for at bevare job-
- og reducere omkostningerne. Det er en hård opgave.
Men fremfor alt vil vi afbøde virkningen på vores medarbejdere-
- ved at involvere dem i processen. Det fortsætter vi med at gøre.
Fagforeningen demonstrerer mod Shell i dag!
Ifølge Shell påvirkes produktionen af olie og gas ikke af strejken.
Er der noget, du vil have?
Nej tak.
Jeg er klar.
- Vil du sidde lidt hos os? - Nej tak.
Kom, så viser jeg dig det.
Vent!
Godnat, sov godt. Du skal se, alting går i orden.
- Du må ikke være urolig. - Godnat.
Kom ind.
Stil tasken der.
Lad, som om du er hjemme.
Undskyld roderiet, men det er kun midlertidigt.
- Det er i orden, far. - Nå, men...
Så går jeg. Prøv at sove.
- Vi er lige her, hvis du vil os noget. - Ja.
Godnat.
Skal jeg slukke lyset?
Hvor er citronmarmeladen?
- Godmorgen, Rachid. - Godmorgen, frue.
Hvis De ikke har bemærket det, så kom der gæster i nat.
Min brors datter fra hans første ægteskab skal bo hos os.
Bed Djamila om at hjælpe Anaïs med at gøre det gule værelse klar.
Ja, frue. Jeg giver hende besked, så snart jeg er tilbage.
Tak.
Sørg for, hunden lærer pigen at kende. Den har ikke set hende før.
- Det skal jeg nok sørge for. - Tak.
Undskyld. Jeg skulle fortælle Rachid om pigen.
Jeg ved det ikke... Jeg lader det være en overraskelse...
Ja, det er forfærdeligt. Hvad skal man ellers sige?
Bare hun kommer sig. Thomas er ikke optimistisk.
Han har læst om den medicin, hun tog...
Ja, lad os skifte emne. Advokat Barin synes, vi skal prøve...
Kom ind!
Godmorgen, hr.
Godmorgen, Rachid.
- Tak. - Hvordan går det?
Fint.
Tak.
- Har De hørt det? - Hvad?
Dette område er et depot. Intet arbejde udføres her.
- Hvorfor kom de herop? - For at hente noget.
- Hvor mange? - Fire, så vidt jeg ved.
- Så man arbejder her. - Nej, det er et depot.
Selvfølgelig henter man ting heroppe.
- Hvorfor står toiletterne her? - Tro det eller ej, de er i depotet.
- Hold op, Pierre. - Hvorfor alle de spørgsmål?
Selv i aflukkede depoter må man arbejde indimellem.
Det skal være sikret, især ved sådan en udgravning.
Det var det, og porten var lukket. De låste den op for at hente udstyr.
Ingen kunne forudse det jordskred.
Eller at idioten ville bruge det wc, der var oplagret.
- Hvordan kunne han vide det? - Fordi det er et depot! Alle ved det!
Pierre, hold op. Van Thamen, De må undskylde.
Min søn er rystet over det her. Det er en række uheldige omstændigheder.
Naturligvis, frue.
Sådan et skred opstår ikke ved, at en fyr tisser på det forkerte wc.
Der var ikke noget jordskælv i går, så grunden må være en anden.
Vi er i gang med at undersøge det.
Området er næsten ryddet, og ankerstængerne er inspiceret.
Hvis De insinuerer, vi har handlet uagtsomt, så bevis det!
Jeg passer bare mit job. Indtil videre kan arbejdet ikke genoptages.
Det var godt, de andre blev henne ved lastbilen. Hvordan har fyren det?
Jeg var på hospitalet. Han er bevidstløs. Vi ved mere i eftermiddag.
Det her er meget beklageligt. Hvad mere kan jeg sige?
Ja. Det er frygteligt.
De kan stole på, at vi gør alt efter bogen.
Naturligvis, frue.
Vi venter på rapporten. Indtil da må ingen nærme sig dette område.
Var det nødvendigt? Din opførsel.
Ève!
Jeg kom alligevel forbi. Jeg tænkte, jeg ville hente dig på din første dag.
Er du ikke på hospitalet?
Kun til klokken fire.
- Er det et problem? - Nej.
Hvordan gik det? Det var vel ikke så slemt?
- Hvordan er de andre? - Jeg ved det ikke.
Men de er vel søde nok.
Undskyld mig.
Ève?
Ève, skat...
Skat.
Det er jeg ked af.
Det er overstået nu. Undskyld.
Hvis bare jeg kunne hjælpe.
- Det er helt i orden. - Mener du det?
Jeg er ikke vant til at have en datter mere. Jeg er forfærdelig klodset.
Tilgiv mig.
Kan vi køre nu?
Hvor gammel er du?
13 år.
- Jeg troede, du var yngre. - Ève bliver 13 om to måneder, ikke?
Jo.
- Hvorfor spørger du? - Jeg er bare interesseret.
- Har du været her før? - Her, i Calais?
Ja.
Vi var på besøg her, da jeg stadig var i Arles.
- Da var du kun tre år. Husker du det? - Nej.
Underligt.
- Hvad er underligt? - At hun er her nu.
Far!
- Skal du bo her? - Far!
Jeg har jo sagt, at hendes mor er på hospitalet med alvorlig forgiftning.
Ève bliver her, indtil hun får det bedre.
Undskyld, jeg ved godt, at jeg senil.
Du bliver altså ikke her?
Nu forstår jeg det.
Nå, men velkommen i klubben.
jeg vil have dig til at ødelægge mig
at fordærve mig, at tage mig bagfra
og kneppe mig
indtil hele min krop
er badet i sved
når det føles, som om man er ved at dø, du ved nok
bortset fra at man ikke dør
din hånd i min
jeg vil have dig til at pisse smilende på mit ansigt
jeg elsker dit smil så højt
eller måske skulle det være mig
der gjorde alle de ting ved dig
eller måske
os begge på samme tid
Få adressen og tag derhen. Hvis de føler, vi er ligeglade, bliver det værre for os.
Vi har ikke gode kort på hånden.
Du fik os rodet ind i det. Så vær så venlig at få det ordnet.
Nej, jeg ringede til advokat Barin. Du kan ikke regne med det.
Jeg drøftede det med forsikringsselskabet. Ja!
Hvad er der?
- Hr. Georges er væk. - Hvordan det?
Han var ikke på sit værelse.
Hvad skal det betyde? Måske er han i haven.
Jeg har ledt overalt. Han er ingen steder.
Jeg ringer tilbage.
Han kan ikke bare være forsvundet. Har De spurgt Thomas?
Hr. Thomas tog tidligt af sted til Lille.
Fru Anaïs sover stadig, og det samme gør frøken Ève.
- Har De set efter på deres værelser? - Naturligvis, frue.
Lige et øjeblik.
Kan han være hos Dem?
Ja, det er Anne Laurent. Må jeg tale med min bror?
Hvornår er han færdig?
Bed ham om at ringe til mig straks.
Er hans stok deroppe?
Slemt hår. Og det bliver værre. Fra 2011. Grimt!
Se det her barn, der stirrer ud i evigheden.
Og hinsides!
Overvejer fremtiden. Nar!
Nej, hvem er det fjols? Se lige mohikaneren. Det ligner en hane!
Joken fra 00'erne.
Se lige det fjæs. Klamt. Pas på!
Se den smukke hiphop-stilling. Hvis det kan kaldes hiphop.
Det var den eneste, jeg kunne. Det er det stadig.
Jeg følte mig vildt cool.
Undskyld, jeg var på toilettet.
- Hvorfor er du stadig oppe? - Jeg sad og ventede.
Har far ringet?
De er allerede i Calais. De er lige på trapperne.
Og?
- Det er vist ikke så alvorligt alligevel. - Hvad betyder det?
Jeg ved det ikke. Thomas sagde ikke så meget.
Det må være ham.
Anaïs?
Hej, skat.
- Hej. - Hej, far.
Fortæl.
Det er ikke så slemt, men han kunne være død.
Jeg skal have noget mad. Jeg har ikke spist hele dagen.
Han kørte ind i et træ. Politiet tror, det var med vilje.
Der var ingen bremsespor.
- Tror du også det? - Jeg ved det ikke.
Anne tror også, det var med vilje.
Men hvorfor?
Kan du huske hans eventyr i Schweiz i december?
Hvilke skader har han fået? Kunne du tale med ham?
Nej. Han har brækket anklen.
Brud på skinneben og læg. Kvæstelser på skulderen-
- og to brækkede ribben, som gør ondt. Han er på smertestillende.
Sikke noget rod.
- Anne er ude af sig selv. - Skal jeg gå ned til hende?
Nej, hun ville tage to sovepiller og gå i seng.
Jeg gør det samme. Jeg skal tidligt op.
Ligger han på din afdeling?
På akutafdelingen. Ulykken skete tæt på Lille.
Går det, min pige? Er det her for meget for dig?
Nej, det er i orden. Jeg er ked af det.
Tænk ikke på det. Det må være svært. Først din mor, og nu det her.
Skal vi gå i seng? Du skal tidligt op.
Jeg kommer lige om lidt.
- Godnat. - Godnat, far.
hvad der end sker
også selvom du en dag glemmer mig
er jeg DIN for evigt
jeg kan ikke se klart
alting er fuld af tårer min skat
jeg tørster efter dine tårer og jeg vil ikke have du græder
jeg vil se dig pisse i smerte så jeg kan trøste dig
jeg vil såre dig fordi jeg ikke kan være helt i dig
du må ikke skjule
nogle af dine mørkeste seksuelle lyster for mig
brug mig
en gave den skal bruges helt op
jeg lover jeg vil bruge den det lover jeg!!
godt min elskede det er godt
THOMAS!!!
i dine arme tilbragte jeg
de tre mest vidunderlige dage
som jeg har haft i hele mit liv
det lover jeg dig
i dine hænder i din lugt
i dette vanvittige begær
er jeg renset for mine bekymringer
og jeg er omsider
intet mere
end hud og kød blod og knogler
lykkelig for at elske dig
lykkelig for at give dig
mit hjerte min røv og min sjæl
lykkelig for at leve
sidste nat...
- Er alt i orden? Kan jeg hjælpe? - Jeg klarer mig.
- Er De sikker? - Ja. Tak.
jeg var 5 år da min bror døde
lungebetændelse
han var 2 år ældre end mig
det var forfærdeligt
jeg elskede ham højt
jeg har savnet ham
det her kan måske erstatte ham
at få en bror igen
denne gang er jeg den ældste
det er så cool
- Han tog hendes jakke og løb. - Fandt hun sig bare i det?
Hun sagde det til hr. Hougron, som ringede efter hans forældre.
- Hvad skete der så? - Jeg tror, at de var meget irriterede.
Han afleverede selvfølgelig jakken, men det er da nederen.
- Det er et kedeligt sted, hvad? - Ja.
Hvad vil du have?
Jeg ved det ikke. En is.
Hallo? Lige et øjeblik.
Hospitalet. De kan ikke klare sig uden mig.
Køb, hvad du vil have...
En citronis til Anaïs, hvis de har en, og måske en flaske Evian.
Det bliver fire euro.
Og en euro tilbage. Tak! Hav en god dag!
- Dav. - Dav. En citronis.
Og en appelsinis, tak.
- Og en flaske Evian. - Jeg har ikke mere Evian. Badoit?
Værsgo. 3,70, tak.
Tak.
Op til fire. Og fem. Tak, unge dame.
Kan vi få en Magnum og en Cornetto?
En Cornetto og en Magnum?
Farvel. Værsgo. Fem euro, tak.
Skat!
Undskyld. Fik du det hele?
Ja. Der var ikke mere Evian, så jeg fik Badoit.
Perfekt.
Far?
Elsker du Anaïs?
Naturligvis elsker jeg Anaïs. Hun er min kone.
- Mor var også din kone. - Det er sandt.
Du lyder helt voksen.
Hvorfor spørger du om det? Selvfølgelig elsker jeg Anaïs.
- Jeg spekulerede bare. - Hvorfor?
Ikke for noget.
- Ved du, hvordan jeg mødte Anaïs? - Nej.
Ja?
Nej.
Gudfader!
Hold op.
Godt så...
- Jeg ved ikke, hvad jeg skal sige. - Så lad være med at sige noget.
Du kan ikke bare forsvinde på den måde.
Kan jeg ikke?
Lad mig se dig.
- Det kan kun ske for dig. - Tak, du er alt for venlig.
Det var godt, du tog derhen. Hvem kunne vide, at det fjols var der?
Mor, hold nu op.
Hvorfor stak du af på den måde i stedet for at gå direkte til politiet?
Det kunne have hjulpet, hvis vi vil have dem til at indgå forlig.
Hvorfor forsvandt du fra byggepladsen?
Skammer du dig over et blåt øje? Du kan ikke bare gå din vej.
Det kan du da se, jeg kan.
Hvad har du så tænkt dig nu, om jeg må spørge?
Jeg giver dig lang snor, Pierrot. Du er min søn og den fremtidige chef.
Men intet er hundrede procent sikkert, så kan du ikke prøve at tage dig sammen?
Dine vaner og den her ulykke gør det ikke nemmere for mig at redde firmaet.
- Det forstår du vel? - Gider du godt holde op, mor?
Hvad foregår der?
Hvornår er du begyndt at drikke?
Jeg drikker ikke.
Hvad skal jeg gøre? Kan jeg ikke hjælpe dig?
Er du stresset? Bekymret? Har du brug for en læge? Jeg ved ingenting.
Jeg kan ikke følge med i dit liv mere. Har du en kæreste? Kærestesorger?
Sig noget.
Hvad laver du om aftenen, når du har fri?
Vil du ikke sige noget?
Jeg går i seng.
- Går du i seng? - Hvad skulle jeg ellers lave?
- Hvad laver du selv? - Jeg arbejder.
Pierrot! Lad mig hjælpe dig, min skat.
Min elskede dreng.
Mor!
- Jeg dur ikke til noget. - Hvad?
Jeg dur ikke til noget.
Hvad er det for noget vrøvl?
Det synes du jo også. Hold op med at spille skuespil.
Du ved, jeg aldrig kommer til at køre det lortefirma.
Hvad vil du så lave?
Ingenting. Hvorfor skulle jeg lave noget?
Hold op med at have ondt af dig selv som et fornærmet skolebarn!
- Hvad er meningen? - Nu kan jeg kende min mor igen.
Hvorfor tager du ikke hjem og arbejder videre?
Du er håbløs.
Du sagde det selv, mor.
Thomas Laurent. Min ekskone Nathalie Laurent blev indlagt i dag.
- Vi skal besøge hende. - Uden for besøgstiden?
Jeg ringede og fik tilladelse. Jeg er chefkirurg i Lille.
- Hun har ikke set sin mor i flere uger. - Hvem talte De med?
Doktor... Jeg kan ikke huske navnet. De kan finde det.
- Det er Florence. Der står en herre... - Dr. Laurent.
Dr. Laurent, som gerne vil besøge en patient.
Han har fået tilladelse af en læge, men kan ikke huske navnet.
- Far, vi går igen. - Han har patientens datter med.
Ja. Det er i orden.
De må gerne gå derop.
- Stue 223 på 2. sal. - Mange tak.
Kom så.
Goddag, jeg leder efter stue 223.
For enden af gangen på højre hånd.
Badeværelse til venstre.
Gæsteværelse.
- Det vender mod syd, ikke? - Jo.
Nu skal jeg vise Dem rundt.
Skat, kan du lige holde en pause? Min datter Èves værelse.
- Goddag, Ève. - Goddag, frue.
- Det er et fint værelse. - Ja.
Meget lyst.
- Har du været glad for det? - Ja.
- Er du ked af at skulle flytte? - Ja.
- Hvor gammel er du? - 13 år.
Så du skal i ottende klasse?
Efter sin mors død er hun flyttet hjem til mig i Calais og går i skole der.
- Skal vi fortsætte? - Ja.
- Farvel, Ève. Det var rart at møde dig. - Farvel.
Denne vej. Her er soveværelset.
Toilettet.
Det her var mit kontor.
Vi kan tage den trappe.
Det er to huse, der er slået sammen. Derfor de to trapper.
Har De tegningerne? Dem vil købere altid gerne se. Og fotoer.
Det er svært efter så lang tid. Måske er de hos en ven.
- Hvor mange kvadratmeter? - 200.
De må godt gå, Rachid. Det var alt, tak.
Som De ønsker. Hvis De får brug for mig, så ring.
Naturligvis.
Nu er han fornærmet. Han barberer mig hver dag-
- og hader, når der er en anden, der rører ved mig.
Jeg rører Dem næsten ikke.
Hvordan går det?
Jeg passer mit fag.
Deres fag?
Hvad består det fag så i?
Som De nok ved, er jeg frisør.
Jeg klipper en masse folk. Jeg klipper hr. Delamares hår.
Jeg klipper hr. Francks hår...
De keder mig, Marcel.
Javel. Undskyld.
- Hvad tjener De om måneden? - Man spørger ikke om den slags.
Mangler De ikke penge?
- Det gør alle. - Netop.
- Nå? - Jeg er ikke helt med.
- Hvor længe er De kommet her? - I mere end ti år.
Snart 20. De burde lære at tælle. Nok er jeg senil, men det ved jeg dog.
Så gammel er jeg ikke.
- De kan gøre mig en tjeneste. - Ja?
Jeg betaler godt.
Ja?
Nu er det nok med det pjat!
Undskyld.
Jeg er fanget her.
Jeg kørte ind i et træ, men var for dum til at gøre det ordentligt.
- Men jeg hørte, det var en ulykke. - Ja, den slags er ikke pænt.
Min søn er et fjols.
Jeg spurgte ham. For en læge ville det være let nok.
Men han er indskrænket.
Sidste år tog jeg til Zürich. De afviste mig.
Mit helbred er åbenbart for godt.
Nu er jeg fanget i den her forbandede stol.
Forstår De det?
Jeg kan ikke komme væk.
Hvis De skaffer mig en pistol og ammunition...
... vil De ikke fortryde det.
Men...
En riffel eller piller i tilstrækkelig mængde kan også gøre det.
Jeg har penge her. Jeg kan gøre Dem rig.
I al fald rig nok til, at De ikke behøver klippe gamle fjolser længere.
Nå?
Jeg ved ikke, hvad jeg skal sige.
Hvordan skal jeg skaffe det? Og man ville jo straks mistænke mig.
- Gudfader! - Hvorfor? Det kommer helt bag på mig.
- Ville De gerne være i mine sko? - De er da ved godt helbred.
Er De virkelig så naiv? Eller er De bare bange?
Selvfølgelig er jeg bange. Hvordan skulle jeg kunne gøre den slags?
Nej, jeg kan ikke gøre det. Det kan jeg ikke.
Nu skal De ikke pisse i bukserne, Marcelino.
Glem det. Det var dumt af mig at spørge.
- Jeg kan ikke gøre det. - Fortsæt bare.
Kære venner, på vegne af familien vil jeg gerne takke jer-
- for at møde op med så kort varsel og så talstærkt-
- for at fejre fars 85-årsdag sammen med os.
Som I sikkert ved, har de sidste par uger været meget hektiske-
- men vi er alle glade for, at dagens helt allerede har det meget bedre-
- og vi er sikre på, du bliver helt frisk, for, som du plejer at sige-
-så forgår ukrudt ikke så let.
Det er ikke den eneste grund, vi har til at feste.
De fleste af jer ved det nok ikke, men efter lille Pauls fødsel sidste år-
- er vores familie vokset igen, og denne gang på en helt uventet måde.
Ève, Thomas' datter fra hans første ægteskab-
- vil fra nu af blive en del af vores liv.
Ève, vi er meget glade for at have dig her hos os.
Nu vil jeg ikke opholde jer ret meget længere.
Frøken, af hjertet tak for Deres optræden. Jeg ved, det har glædet far.
Efter de åndelige fornøjelser er det tid til de jordiske glæder.
Vejrguderne er med os. Der er dejligt mildt i haven.
Det har vi bestilt til fars fødselsdag. Der er champagne og buffet.
Jeg ønsker jer alle sammen en god aften!
Jeg er så glad for, du kom.
Så snart fars unge beundrere lader ham i fred, kan du hilse på ham.
Han nyder deres selskab, selvom han næsten ikke kan høre, hvad de siger.
Han har altid været en stor beundrer af kvindekønnet.
Han ser frisk ud. Det er utroligt, for det er jo ikke ret længe siden...
Ja, han er fantastisk. Det vil glæde ham at se dig igen.
Du skal ikke sige noget om os to.
... en teolog er en, der i et mørkt rum med sorte vægge prøver...
... at finde en sort kat, der ikke er der, men som påstår, den eksisterer...
Jeg er her i weekenden. Det er normalt kun på hverdage.
Hvornår mødtes I?
For tre uger siden om lørdagen. Det er latterligt.
- Hvorfor? - Du synes måske, det er dumt.
Nej, hvorfor? Så det er muligt?
- Jeg prøver. - Tak...
Skal vi gå på rov i buffeten, kusine?
- Hvis du vil. - Er du ikke sulten?
- Smør det på gummerne. - Jeg prøvede...
Kom.
- Havudsigt får det op på 8 eller 9. - Ja, i luksusklassen.
- Priserne falder på grund af briterne. - Sydpå er der for varmt...
Man ligger og sveder og kan ikke tænke.
- Valerie, hende med stemmen... - Måske skal jeg have en...
... solgte huset og gav børnene pengene. Hun kan ikke svømme grundet gigten.
- Hvad vil du have? - Sønnen er ramt af konkursen.
Jeg finder noget.
- Hvor gammel er du? - 13 år.
Det er sandt. Undskyld mig lige. Tag for dig. Jeg skal have en drink.
... det er mere diskriminerende.
Hvem ønsker sådan et job?
Jeg mener, du er der på grund af dine evner, ikke fordi du er kvinde.
- Er du bare naiv...? - Se, hvem der kommer her.
Herlig overraskelse. Djamila og hendes ristagine!
Det må I ikke gå glip af. Det er en sand fornøjelse!
Djamila er vores marokkanske slave. En ægte perle.
Hun er en ren Guds gave til os. Hun er som Alain Ducasse i køkkenet.
Vi er så heldige, at hun arbejder for os.
Bravo, Djamila!
Kom, min skat. Du må hellere ønske farfar tillykke.
Kom.
Hvad er det? Ved du, hvad det er?
... over for Verbecqs er der presenninger...
... åbner efterår eller sommer 2018. Jeg læste i avisen...
Far, undskyld forstyrrelsen. Ève vil gerne sige noget til dig.
- Ja? - Tillykke med fødselsdagen.
Tak.
Får jeg et fødselsdagskys?
Hvem er du, lille ven?
Goddag, mine damer og herrer. Tak, fordi De er kommet i dag.
Lad mig først udtrykke min klients dybe beklagelse-
-med hensyn til denne ulykke.
Arbejdstilsynet har i sin undersøgelse som bekendt ikke fundet beviser for-
- at firmaet Laurent har udvist nogen form for forsømmelighed.
Vi går derfor ud fra, at anklageren vil frafalde-
- den strafferetlige tiltale, der rent rutinemæssigt er rejst.
Desuden har mine klienter efter min mening intet civilretligt ansvar.
Men hr. og fru Laurent er klar over-
- at ud over de øvrige tragiske aspekter ved denne ulykke-
- så påfører den også Deres familie økonomiske vanskeligheder-
- især i betragtning af de to mindreårige børn-
-som De fremover skal sørge for.
I teorien kan De nu i retten forsøge at argumentere-
- for Deres eventuelle erstatningskrav ud fra et civilretligt ansvar-
- selvom jeg som sagt ikke kan se noget retsligt grundlag for et krav.
Ikke desto mindre er min klient villig til at hjælpe i denne svære situation-
- i form af en sum på 35.000 euro for at støtte Dem økonomisk.
Jeg understreger, at intet forpligter Dem.
De behøver ikke beslutte nu, om De vil tage imod dette tilbud-
-og dermed slippe for en retssag.
Drøft det med Deres egen advokat og giv mig så besked.
Hvad angår hændelsen uden for Deres lejlighed-
- hvortil vi nu har fundet et vidne, fru Delorme-
-en beboer i samme bygning-
- så er anklageren endnu ikke informeret om det.
Det er op til Dem, om det skal forblive sådan-
- så der ikke bliver nogen retssag ud af det. Er De med?
Jeg ved det ikke.
Hvorfor har du ikke sagt noget til os?
- Om hvad? - Hvad tror du?
At du er ked af det og savner din mor. Hvad ved jeg?
- Man kan ikke læse dine tanker. - Og?
Og hvad?
Du er så langt væk.
Jeg holder meget af dig.
Du må tro på mig. Måske er jeg klodset, men jeg elsker dig.
Tager du mig med, hvis du forlader Anaïs?
- Hvad? - Tager du mig med?
Hvad taler du om? Hvorfor skulle jeg forlade Anaïs?
Der er fire år, til jeg er myndig.
Jeg vil ikke på børnehjem.
Hvor har du det fra? Hvorfor skulle du dog det?
- Okay. - Hvad mener du?
Er du skør?
Jeg elsker dig. Du skal ikke på børnehjem. Hvorfor tror du det?
Tager du mig med, hvis du forlader Anaïs?
Jeg tager dig ikke med nogen steder, for jeg forlader ikke Anaïs, vel?
Kan vi tale fornuftigt sammen nu?
Jeg hørte dig tale i telefon på stranden, og jeg har læst det hele.
- Hvad? - Jeg har læst dine beskeder.
Hvilke beskeder?
Far, lad nu være med at spille skuespil.
Jeg ved godt, at du ikke elsker nogen.
Du elskede ikke mor. Du elsker ikke Anaïs.
Du elsker ikke hende Claire. Du elsker ikke mig.
Det gør ikke så meget. Jeg vil bare ikke på et børnehjem.
Hvorfor spiste du din mors piller?
Der var nok tilbage.
Så du tog dem med for alle tilfældes skyld?
Lånet ydes på følgende vilkår:
Punkt 3.1: Over for Wilberg og Hopkins stiller fru Anne Laurent-
- sine aktier i byggefirmaet Laurent-
- som sikkerhed for lånet, indtil det er fuldt tilbagebetalt.
Punkt 3.2: Hr. Pierre Laurent afskediges som administrerende direktør-
-i byggefirmaet Laurent-
- og afløses af en ny administrerende direktør-
- som udpeges af Wilberg og Hopkins efter aftale med fru Anne Laurent.
Det er den aftale, vi har forhandlet os frem til.
Jeg går ud fra, at De stadig er indforstået?
Så vil jeg bede Dem underskrive på firmaets vegne-
- og, da De også er aktionær, ligeledes på egne vegne.
Sammen med advokat Barin udarbejder vores kontor de nødvendige papirer.
- Er vi færdige? - Ja.
Jeg er glad for, vi kunne hjælpe. Vil De hilse Deres far?
Det var altid en fornøjelse at lave forretninger med ham.
Farvel.
Jeg følger fru Laurent ud.
Skat, der er sket noget forfærdeligt.
Min datter har åbnet min computer, og hun fandt vores beskeder.
Hun prøvede at begå selvmord.
Heldigvis lykkedes det ikke.
Jeg måtte slette alle vores beskeder-
- og fra nu af kan jeg ikke gemme noget.
Jeg aner ikke-
-hvad hun kan finde på næste gang.
Vi må aftale tidspunkter...
Far sagde, du ville tale med mig.
Nej.
Nej, faktisk ikke.
Vil du have noget ost?
Nej tak.
- Den er ikke dårlig. - Jeg kan ikke lide ost.
Nå, men...
Nu må du beslutte dig. Vil du ind, eller går du igen?
Eller vil du bare stå der?
Luk døren, prinsesse. Sæt dig ned.
- Er du bange? - Nej.
Så kom herhen.
Kom nu bare.
Fint.
Din far fortæller hvide løgne.
Det var ham selv, der bad mig om at tale med dig.
Han siger, at du ikke stoler på ham. Han er bekymret.
Hvorfor prøvede du at begå selvmord?
Jeg vil fortælle dig en historie. Bliv stående eller sid ned, det er op til dig.
Du kendte ikke din farmor. Da du kom hertil, var du lille.
Du kan ikke huske hende.
Vel?
Vent lidt.
Kom herhen.
Kom.
Se.
En smuk kvinde. Ikke sandt?
Da du kom hertil, var hun syg. Du mødte hende aldrig.
Hun var lam og lå i sengen.
Hun kunne heller ikke tale.
Jeg passede hende.
Jeg overdrog firmaet til din faster, så jeg havde tid til det.
Omsider, efter tre år med lidelser-
-der var frygtelige-
-og meningsløse...
... kvalte jeg hende.
Det var den rigtige beslutning. Jeg fortryder det ikke et øjeblik.
Det var den historie, jeg ville fortælle dig.
Vil du så fortælle mig din historie?
Hvilken historie?
Hvorfor du tog de piller.
Tror du, jeg er for dum til at forstå det?
Så sæt dig ned.
Jeg prøvede engang at forgifte en pige i min klasse.
Og?
Altså...
Ikke forgifte hende rigtigt.
Mor sendte mig på sommerlejr-
-da far forsvandt.
De gav mig Lexomil for at berolige mig.
Jeg skulle tage en halv pille om dagen.
Det havde jeg ikke lyst til.
Der var en pige, jeg ikke kunne lide.
Hver dag lagde jeg min pille i hendes mad.
Det var sjovt at se hende blive mere og mere rolig.
En dag faldt hun om.
Hun blev undersøgt, og så fandt man ud af det.
Hvad skete der så?
Ingenting. Jeg blev sendt væk fra lejren.
Og hjem igen?
Ja.
Og? Fortrød du det?
Ikke så meget.
Jo.
Jo, jeg fortrød det. Senere.
Jeg kunne ikke lide pigen, men det var ikke hendes fejl.
Den anden dag, da jeg kiggede ud i haven-
- så jeg en rovfugl, der flåede en lille fugl i stykker.
Den fangede fuglen i luften og slyngede den rundt og rundt.
Så hakkede den i fuglen nede på jorden med sit næb.
Den flåede den fra hinanden, og fjerene fløj rundt i luften.
Det så ud, som om det havde sneet.
Så kom en bil kørende forbi, og rovfuglen fløj væk.
Bortset fra fjerene var der ikke meget tilbage af offeret.
Ikke så vidt jeg kunne se i al fald.
Det er underligt. I fjernsynet virker den slags helt normalt.
Sådan er naturen.
Men når man ser det i virkeligheden...
... ryster man på hænderne.
Hvorfor gjorde du det?
- Hvad? - Pillerne.
Jeg ved det ikke.
Og der? Gør det ondt der?
- Den nappede hende bare. - Hvordan kan du sige det?
Den bed hende! Hun løb grædende væk.
De legede bare, og så nappede den hende. Det er ikke alvorligt.
- Du skulle have været mere forsigtig. - Er det alvorligt?
Nej, det skal nok gå.
Du er en tapper pige. Du skal ikke være bange.
Din mor får noget salve.
Hun smører det på, og i morgen kan du ikke mærke noget.
Det er ikke alvorligt, men... Hold øje med den hund.
Den skal ikke bide os.
Har De et stykke papir? Jeg skriver en recept.
- Hvordan går det med hende? - Det går, men hun fik et chok.
- Værsgo. - Tak.
Må jeg se?
Det ser ikke så slemt ud. Vel?
Prøv at se her.
Hver gang det gør ondt, så spis en. Så holder det op med at gøre ondt.
Okay?
Nu skal du prøve at sove. Klokken er mange.
I morgen vågner du op til en ny, smuk dag.
Tak.
Godt, det ikke er alvorligt. Jeg blev forskrækket, da Anaïs ringede.
Ja, det var frygteligt.
Hun græd meget.
- Rachid, få styr på den hund, ellers... - Jeg har sagt det til ham.
Smør forsigtigt salven på i morgen for at undgå betændelse.
- Sæt hun får blodforgiftning? - Det er der ingen fare for.
Mine varmeste lykønskninger, frue, hvis De tillader.
Hvorfor?
- Fru Anaïs fortalte mig det. - Hvad fortalte hun?
Nå, forlovelsen? Det er pænt af Dem. Mange tak.
- Er du færdig? - Ja.
To gange dagligt, morgen og aften. Jeg ser til hende i morgen. Godnat.
- Godnat. - Godnat.
- Frue? - Ja.
- Overvejer De at flytte herfra? - Hvad får Dem til at tro det?
Ève?
Nå, der er du. Jeg er nødt til at tage ind til byen.
Jeg tænkte på, om du ville se efter Paul.
- Hvad laver du på Thomas' kontor? - Ikke noget, det er bare...
Min Mac gik ned og vil ikke starte op. Jeg ville prøve at løse det på fars.
Men det duer ikke. Han har et nyt password.
- Hvad? - Ingenting. Det er for kompliceret.
Okay. Spørg ham, når han kommer hjem.
Bliver du her? Jeg er hurtigt tilbage, og han sover.
Jeg sætter mig inde på hans værelse.
Skal jeg tage noget med til dig fra supermarkedet?
Nej tak.
Frue, skal vi servere hovedretten nu?
- Eller vil De have en lille pause? - Godt spørgsmål.
Skat, hvad siger du? Skal vi tage hovedretten nu eller vente lidt?
- Det bestemmer du. - Vi fortsætter bare.
I den her varme har folk ikke lyst til at sidde for længe.
Nu kender du chefkirurgen...
Er alt i orden, far?
Jeg har det fint. Virkelig godt.
Undskyld mig...
Undskyld jeg forstyrrer.
Vi tager af sted straks efter frokosten, så jeg ville spørge dig...
Må jeg låne din babysitter i morgen? Min er taget hjem i to uger-
- og min reserve er forkølet. Du kender det.
Det burde ikke være noget problem. I morgen er... Vent lidt....
Ja, det er fint, men kun i morgen. Dagen efter...
Undskyld, mor. Jeg er ked af, at jeg kommer så sent.
Men jeg skulle jo klæde om til festmiddagen.
Jeg håber, jeg er præsentabel nok.
I har utvivlsomt holdt nogle flotte taler-
- og jeg er virkelig ked af, at jeg er gået glip af dem.
Men for at rette op på min fadæse og frem for alt for at glæde dig, mor-
- har jeg taget nogle gæster med, som gerne vil deltage i forlovelsesfesten.
Slap nu lidt af. Hold op med det der.
Der er ikke noget at holde op med. Du skal i al fald ikke give mig ordrer.
Pierre, vi vil bare...
Fuck dig, skiderik.
Tilgiv mig, mine damer og herrer. Slap af, Thomas, bliv bare siddende.
Må jeg få jeres opmærksomhed? Jeg er færdig, før hovedretten er serveret.
Det tager ikke lang tid. Jeg vil præsentere mine venner.
- Hvad laver du? - Bland dig udenom!
Det her er Mohammed fra Nigeria. Hans kone og to børn...
- Vil du køre mig udenfor? - Boko Haram brændte dem levende.
- Skat? - Han var et år om at nå hertil.
I månedsvis er han gået fra junglen til tunnelen i håb om at komme over.
Det er ikke lykkedes endnu, men hvor der er liv, er der håb.
Det her er Youssouf. Hvis jeg husker rigtigt, så...
Goddag, mor.
Undskyld, men hvad skulle jeg ellers gøre?
Mine damer og herrer. Jeg er ked af, at De...
At De skulle overvære dette pinlige optrin.
Min søn har problemer og er medicineret.
Han kan ikke gøre for det.
Men min søn er et godt menneske.
Jeg er virkelig... inderligt ked af det.
Sæt Dem ned igen. I vores venskabs navn beder jeg Dem, tag plads igen.
Derned.
Vi beklager virkelig den forfærdelige situation.
Vær så venlige at gøre os den ære at være vores gæster.
Min søn gjorde det i en god mening.
Vær så venlig...
Længere.
Nu må du godt gå.
Far!
Tekster: Henrik Jakobsen Oneliner